АДАПТАЦІЯ МЕТОДИКИ ПРЕДМЕТНО-МОВНОГО ІНТЕГРОВАНОГО НАВЧАННЯ (CLIL) ДО СПЕЦИФІКИ ПІДГОТОВКИ МАЙБУТНІХ ОФІЦЕРІВ - Совгар, Оксана; Совгар, Ганна (Професійна педагогіка, 2025)
Актуальність: зростання ролі іншомовної професійної комунікації у діяльності офіцерського складу в умовах євроатлантичної інтеграції України, розширення міжнародного військового співробітництва та впровадження стандартів НАТО у систему військової освіти зумовлює підвищені вимоги до рівня мовної підготовки майбутніх офіцерів. Водночас традиційні моделі мовної підготовки не забезпечують належного поєднання мовних знань із фаховим змістом, що зумовлює потребу адаптації сучасних методик навчання до специфіки вищої військової школи. Мета: обґрунтувати особливості адаптації методики предметно-мовного інтегрованого навчання (CLIL) до специфіки підготовки майбутніх офіцерів. Методи: аналізу – для вивчення наукових джерел з проблем інтеграції мовного та фахового навчання та визначення сучасних підходів до реалізації CLIL; синтезу – для узагальнення різних теоретичних положень і формування цілісного уявлення про можливості інтеграції мовної та професійної підготовки майбутніх офіцерів; узагальнення – для систематизації результатів попередніх досліджень і визначення основних тенденції застосування CLIL у вищій освіті; порівняльний аналіз – для зіставлення підходів до впровадження CLIL у цивільній та військовій освіті, виявлення специфічних вимог до професійної підготовки курсантів; прогнозування – для визначення ефективних моделей інтеграції мовної та фахової складових та окреслення їхнього потенціалу для розвитку ключових професійних компетентностей у контексті міжнародного військового співробітництва. Результати: проаналізовано особливості застосування методики CLIL у системі вищої військової освіти та окреслено особливості, що зумовлюють її адаптацію, зокрема регламентованість освітнього процесу, професійно орієнтований характер навчального змісту та високі вимоги до точності іншомовної комунікації у військовій сфері; встановлено доцільність використання змістово та мовно орієнтованих моделей CLIL, а також цифрових технологій, симуляцій і міждисциплінарних проєктів для інтеграції мовної та фахової підготовки курсантів. Висновки: з’ясовано основні особливості адаптації методики CLIL до умов вищої військової освіти (застосування змістово та мовно орієнтованих моделей, інтеграція мовної підготовки у професійні дисципліни, використання цифрових технологій та міждисциплінарних завдань); визначено потенціал методики CLIL для розвитку когнітивних компетентностей (здатність аналізувати, синтезувати та приймати рішення у складних умовах), комунікативних компетентностей (точність і функціональність іншомовної професійної комунікації) та міжкультурних компетентностей (уміння ефективно взаємодіяти у багатонаціональних військових форматах); з’ясовано особливості військової освіти, що визначають специфіку впровадження CLIL (жорстка регламентованість освітнього процесу, високі вимоги до точності іншомовної комунікації, орієнтація на прикладні завдання та необхідність підготовки до діяльності у стресових умовах); виявлено прогалини у методичному забезпеченні (обмежена кількість адаптованих навчально-методичних матеріалів, недостатня підготовка викладачів до використання CLIL у військовому контексті та потреба у створенні системи професійного розвитку педагогів для інтегрованого навчання).