ТРАВМОФОКУСНИЙ ПІДХІД ДО ПІДГОТОВКИ ПЕДАГОГІВ В УМОВАХ ГЛОБАЛЬНИХ ВИКЛИКІВ - Дідковська, Лариса (Professional Pedagogics, 2025)
Актуальність. Сучасний освітній простір функціонує в умовах «травматичної епідемії», спричиненої війною, міграційними кризами та глобальною соціальною турбулентністю. Традиційні педагогічні методи втрачають ефективність через масове психологічне ураження суб’єктів навчання, що вимагає трансформації ролі педагога з ретранслятора знань у «ресурсного лідера». Потреба у фахівцях, здатних супроводжувати здобувачів через досвід кризи, зумовлює необхідність наукового обґрунтування травмофокусного підходу як нової філософії вищої освіти. Мета: теоретично обґрунтувати та розкрити сутність травмофокусного підходу у підготовці педагогів, розробити трирівневу модель його реалізації та описати методичні засади її впровадження в освітній процес вищої школи. Методи: аналіз наукових джерел у галузі нейропсихології травми та гуманістичної педагогіки; рефлексивний аналіз авторського досвіду управління Українським вільним університетом; метод моделювання – для розробки структури підготовки фахівців; теоретичний синтез – для формування методики «цехового навчання» та трансгенераційної наступності. Результати: розкрито зміст травмофокусного підходу, що базується на пріоритеті психологічної безпеки та концепції «векторної компетентності»; визначено засадничі принципи підготовки: «Любові та Рамки», горизонтальної комунікації («Я – окей, Ти – окей»), превенції ретравматизації та фундаментальності; обґрунтовано трирівневу модель реалізації підходу: фундамент (аксіологія та етика), процес (модель «Любов і Рамка») та екзистенція (формування самозарадності й життєствердності); описано методику впровадження, що включає етапи декомпресії, делегування відповідальності, побудови трансгенераційного мосту та екзистенційної рефлексії; доведено, що використання штучного інтелекту є допоміжним інструментом, який не може замінити ефект «контейнування» та живий людський стосунок. Висновки: травмофокусний підхід дозволяє готувати фахівців, здатних трансформувати травматичний досвід у посттравматичне зростання; запропонована модель забезпечує підготовку конкурентоспроможного педагога, який поєднує технологічну грамотність із глибокою емпатією та етичною відповідальністю; реалізація цієї методики в Україні створює передумови для формування нових світових стандартів гуманістичної та життєстійкої педагогіки.